Parque Nacional Patuca, Honduras
Amerikansk marinebase, hemmelig sted
SEAL-team 2. Fem klikk sørover, nærmer seg området. Over.
Sveip gjennom området og fortsett med forsiktighet.
SATCOM til 2 Actual. Vær forsiktige og sjekk ryggen. Over.
Ok, gutter. Sikre området.
- Sikret. - Framover.
SATCOM, dette er 2 Actual. Vi har bilder av nedslagsstedet.
- Vi oppdaterer etter hvert. - Oppfattet, 2 Actual. Over.
Vær på vakt. Det kommer til å bli hårete.
- Ikke drit på deg, jeg har ryggen din. - Oppfattet.
Vi fortsetter. Kom.
Sikret.
- Sikret. - Sikret.
SATCOM, vi filmer. Vi går inn under stillhet, bekreft.
- Oppfattet, 2 Actual. - Over og ut.
Ok, vi går inn.
Fiendeild! Søk dekning!
- SATCOM! - Enhet 2, det er SATCOM. Hva skjer?
- Pass dere! - Hva ser du?
Dette er SATCOM. Hva skjer? Over.
SATCOM, det er 2 Actual! Vi blir beskutt!
Mann nede! Mann nede!
Våpen fri!
Enhet 2, det er SATCOM. Hva ser du? Over.
SATCOM, dette er enhet 2. Vi blir beskutt av usynlige opprørere.
- Vi trenger støtte! - Enhet 2, hva er posisjonen? Over.
SATCOM, observasjon nummer 2? Vi må retirere!
SATCOM, jeg hører dere. Hører dere? Over.
Enhet 2, dette er SATCOM. Over.
Faen også.
- Oberstløytnant Adrian. - Brooks, hva skjer?
- Jeg hjalp enhet 2 på SATCOM. - Rekognosering? Krasjet helikopter?
De gikk inn under stillhet og ett minutt senere ble de beskutt.
SATCOM døde for 30-40 sekunder siden. Jeg fikk ikke tak i noen og...
- Og hva? - Kroppsskanningen er negativ, sir.
Alle er døde.
Vis meg.
Alle kroppsmonitorer er døde bortsett fra Hobbs.
- Den siste beskjeden som kom? - Ja, 10.17.
Dette blir en lang dag. En riktig lang dag.
Sir.
- Adrian. Hva kan jeg hjelpe deg med? - Enhet 2 er nede og svarer ikke.
Jøss. Jeg var urolig at dette skulle gå galt.
Det er leit, men vi må vente til vårt andre SEAL-team går inn.
- Sir, det vil ta fem timer. - Det er jeg klar over, oberstløytnant.
Sir, opprørerne patruljerer regelmessig i området.
- Hva syns du at vi skal gjøre? - Send et helikopter...
...og lete etter overlevende. Det vil bare ta...
Oberstløytnant Adrian. Du vet at det er forbudt luftrom.
Vi er så nær fiendens linjer som vi kan være akkurat nå.
- Vi kan bare passere. - Trist, det er en politisk risiko.
Jeg vil ikke forklare at vårt helikopter ble skutt ned bak fiendens linjer!
Ber om tillatelse til å sette sammen et team. Jeg trenger bare fem -
- til sju gode menn. Jeg har menn der ute som jeg ville dødd for.
Hør på meg, oberstløytnant.
Enhet 2 er en hemmelig eliteenhet. Den beste vi har i landet.
Jeg vet at du ikke er fremmed for hemmelige operasjoner -
- men mennene i dette kompaniet vervet seg.
- Sir, det fins... - Du må vente akkurat som vi andre...
...på rekognoseringsteamet om fem timer.
Var det noe annet, oberstløytnant?
Tre av.
Carter.
- Om jeg ba deg avvike for å redde... - Gir du ordrer så adlyder jeg, sjef.
- Jeg vil ikke la dem dø der ute. - Vi må dra med det samme.
- Sørg for at Brooks følger med. - Paul Brooks?
Ja, vi trenger en tekniker. Vi har ikke noe valg. Jeg vet det, ok?
Men jeg vet også at han er klar igjen. Noen andre du vil ha med?
- Nei, sir. - Ikke det? Ok.
Selvsagt, kaptein. Til helvete og tilbake.
Først og fremst vil jeg takke dere alle for at dere er her.
Det jeg har tenkt å si, forlater ikke dette teltet. Jeg stoler på dere alle -
- men det jeg har tenkt å si kan lede til krigsrett.
I morges dro enhet 2 på et rekognoseringsoppdrag.
Det ser mørkt ut.
Obersten har gjort det klart at det ikke blir noen redningsaksjon.
Dere kjenner dem alle. Hobbs monitor viser fremdeles hjerteslag.
- Derfor kan vi ikke bare forlate dem. - Hva foreslår du, sir?
Jeg foreslår at vi slår tilbake med det samme.
De trenger hjelp omgående, men det kommer ikke til å skje.
Jeg vet hva jeg ber om.
De fleste av dere har jobbet med meg og jeg forventer at dere kommer tilbake.
- Men det fins ingen garantier. - Det er ikke engang et spesialteam.
- Vi er ikke engang en enhet. - Nei, men vi er deres beste sjanse.
Og jeg håper at det holder.
Vi har ikke noe valg. Det er det eneste rette.
- Jeg er med deg, sjef. - Jeg også.
- Er alle med? - Sir, ja, sir.
Ok, hent utstyret deres. Vi drar om 30 minutter.
- Jeg vil ikke høre. - Jenter må alltid holde sammen.
- Er dere i samme syklus, jenter? - Vi har hørt det millioner av ganger.
Hvorfor er dere så defensive? Carter og jeg har vært det i tre år nå.
Det er fordi dere har lavt testosteron.
Ja, søta. Jeg har det laveste noensinne. Jeg burde havne i Guinness rekordbok...
- ...for testosteronmangel. - Rolig, Pete. En dag får du en jente...
- ...tross personligheten din. - Takk, mamma.
- Kan dere slutte å skravle? - Carter? La meg slippe å begynne om ham.
Han har så mye testosteron at vi kan kalle ham Mister T.
- Det kan du banne på. - Vis dem, Carter.
- Hvordan går det bak, Brooksie? - Bra, Plant.
Men du ser ut som dritt. Nervøs for å være ute i felten igjen?
- Nei, er du? - Kom an, jeg ble født til dette.
Vi har alle fått sitte med SATCOM og vært borte fra strid, men du hører hjemme der.
- Vi kjenner alle til ditt lille problem. - Plant, hvorfor prater du med gærningen?
Bare tidsfordriv.
Så sugen på underholdning at du må plage Brooks?
Sklaroff, hørte du ikke hva Brooks gjorde i butikken?
Jo, for faen. Hørte at han klikket når han skulle kjøpe godteri eller noe.
Det er ille nok at han klikker når han befinner seg i strid.
Men når vi har fri? Hva faen er det?
- Du har vel også gått i terapi? - Ja.
Jeg får angstanfall og kan ikke kontrollere det. Det bare skjer.
Vet du hva mer som bare kan skje? Fiendesoldater og opprørere.
- Og hva skal du gjøre med det? - Jeg vet om det, Molloy.
Vi er fem minutter fra stedet, så vi kommer ned i jungelen snart.
Den gode nyheten er at snikskytterne ikke ser oss...
...med mindre de ikke hopper ned fra et banantre. Ikke sant, Carter?
Absolutt, sir.
Jeg vet at ingen av dere har deltatt i noe hemmelig oppdrag.
Og dere trodde nok ikke at dere skulle våkne til et i morges, så takk.
Når ting begynner å gå galt der ute...
...skal dere huske hvorfor vi er her.
Én. Finne ut hva som hendte med enhet 2.
To. Finn farkosten som har krasjet og ta bilder av den.
Den begrensede informasjon vi har tyder på at den er eksperimentell.
Vi trenger all info vi kan få, så vi vet hva den har for kapasitet -
- og hva de skal gjøre med den og hvorfor den krasjet.
Hvis vi mislykkes kan vi i det minste sende bilder til hovedkvarteret.
Det er veldig viktig at dere er på vakt og holder kontroll bak dere.
- Carter, går det bra bak? - Sikret.
Rolig.
Ikke rør det.
- Carter. Den veien. - Japp.
Beveg dere.
- Alt bra, Brooks? - Ja, det er bra, sjef.
- Får du fram noe? - Alt er krystallklart, sir.
- Jeg ville snakke med deg om... - Jeg vet det.
- Men jeg... Jeg ville si at... - Det er ok, sjef.
Jeg er som din teknologiekspert og taktiker, og det er det jeg skal være.
Vel...
- Er de fæle, kommer du til meg, ok? - Det er ikke noe problem.
- Vi rører på oss! - Dere hørte ham, vi fortsetter.
Vær på vakt.
Faulk. Alvarez.
Falsk alarm. Det er bare en slange.
- Dreit du på deg? - Ja, to ganger. Og du?
En og en halv, kanskje.
Søk dekning! Søk dekning!
Har noen sett fienden? Over.
- Ingen vestover. Over. - Og ingen i sør, over.
- Ingen aktivitet her. - Hold dere rolige og søk beskyttelse.
Jeg vil være sikker på... Faen også! Hvor kommer det fra?
- Jeg har Bupkis, over. - Jeg ser ikke en dritt herfra.
Hold ut.-Brooks, kom hit!
Faen også! Hør på meg. Spar på kreftene. Jeg har deg, ok?
Buckner lever fremdeles!
Ok, alle holder sammen.
- Spar på kreftene. - Slapp av, kamerat.
- Var det derfra de skjøt? - Ta det rolig.
Buckner sier at de skjøt nordfra. Vi må løse det!
Alvarez, Faulk. Avanser.
- Sir. Buckner da? - Hvordan ser det ut, Brooks?
Jeg tror at han er på vei bort. Han vil bare sinke oss.
Brooks, din jævel! Vi forlater ikke en bror.
Det holder! Brooks har rett. Vi kan ikke slepe ham gjennom fiendeild.
Ta dere mot sørøst til trelinjen. Over.
Kom an.
Det er en ordre!
- Ingenting. - Ingen bevegelser noe sted.
Vi vet i det minste at vi er de eneste her ute.
Hold hodet kaldt. Ikke at jeg skal måtte si det.
- Vær på vakt, oppfattet? - Ja.
- Ber om å få hente Buckner, sir. - Avslått.
- Vi tar bare med stridsdyktige. - Men sir, han er her.
Tillatelse nektet, Plant. Det er ikke noe redningsoppdrag.
Ikke for enheten som sendte nødrop og definitivt ikke for oss.
Buckner er død. Jeg kjente akkurat på pulsen hans.
Kom nå. Kom nå, Plant.
Treng bort tankene nå.
Det eneste du skal tenke på er å overleve.
- Oppfattet? - Ja.
Ok, tilbake i ledd. Faen også.
- Ok. - Altfor rolig.
Sjef. Hva pokker gjør vi her?
Ok, der er målet vårt. De som skjøt er definitivt inne i bygningen nå.
Vi må ta oss inn.
Klokken 12. Plant, ser du dette?
- Ja, sir. Klokken 12. - Brooks, hva tror du?
Det ser ut som en slags fremmed teknologi.
Ok...
Plant, Brooks, Molloy, Faulk. Jeg vil at du tar dere ned i området -
- og speider, men vær raske. Se etter aktivitet.
Vi må finne spor etter enhet 2. Ha radioen på hele tiden.
Jeg vil høre det dere hører.
- Er det oppfattet? - Ja.
Hold øynene åpne.
- Sjef, vi ser ingenting ennå. Over. - Ja, sikret.
Ingenting her. Vær fokuserte og samle informasjon.
Oppfattet.
Det er en hel del bakgrunnsstråling i hele området.
Hva mener du? Plutonium? Kanskje de har atomvåpen der inne.
Nei, jeg ser bare masse blodspor og kruttrester. Det har vært en ildstrid.
- Det ser i det minste sånn ut. - Det betyr ikke noe.
Vår stilling er fremdeles den samme.
- Hold øynene åpne og behold fokus. - Oppfattet.
- Hva pokker er det? - Jeg vet ikke, det stinker.
- Faen også. - Han er fra den andre siden.
- Tror du noen av våre gjorde det? - Jeg vet ikke.
Hvordan kan man engang gjøre sånt? Brooks, har du noen gjetning?
Nei...
Få ham til å tie, han avslører posisjonen vår.
- Hva sier han? - Noe om utenomjordiske.
- Utenomjordiske? - Utenomjordiske soldater ved bygningen.
Det er umulig.
- Få ham til å tie! - Gjerne.
Tilbake! Molloy!
- Hva sier han? - Han vil ikke avsløre posisjonen vår...
- ...men at de alt vet at vi er her. - Er han en desertør?
Han sier at de gjorde de utenomjordiske sinte og at de har tenkt å ødelegge oss.
Han mener kanskje utlendinger, en tredjepart. Russiske leiesoldater?
Hører dere dette? Over.
Ja, tydelig. Finn ut mer om angriperen.
Vi må finne ut hva vi har å gjøre med. Over.
Hva snakker dere om? Hva sa han?
At vi kommer til å dø her og at det ikke går an å bekjempe denne ondskapen.
Få ham til å tie og slutte å avsløre posisjonen vår, ellers dreper jeg ham!
Gi oss et minutt, så vi får vite mer.
Få ham til å tie! Hold kjeft!
Rolig, rolig...
- Jeg fatter ikke at du... Hvorfor? - Jeg måtte.
Han avslørte posisjonen vår! Ikke sant, Faulk?
Ikke egentlig.
Vi må fortsette.
- Kom an. - Sjef?
- Hva ser dere på? - En slags større teknisk kule.
Trekk dere tilbake.
Ta den opp.
- Hva holder du på med? - Forsiktig. Den kan sitte på en bombe.
Det er ingen mine. Gjør det, Molloy.
- Helvete. - Molloy, du er en gærning.
- Mammaen din klaget ikke i går kveld. - Dra til helvete.
Hold den opp så jeg kan lese den av.
- Sikker på at den ikke er radioaktiv? - Jeg tror ikke at...
Molloy! Molloy!
- Den går opp i armen! - Slipp den.
Jeg kan ikke! Den er i armen min!
Brooks!
- Nei... Nei... - Brooks!
Samle deg. Samle deg for helvete.
Brooks, bli kvitt dem!
Sjef! Jeg ser ikke hvor de skyter fra. Ser du fienden?
Nei, Faulk. Jeg ser ingenting.
- Er du ok? - Ja.
- Status? - Vi fant spor av SEAL-teamet.
Og ballen Molloy fant satt ikke på noen mine, med var farlig likevel.
- Den gikk inn i ham på et vis. - Inn i ham?
Ja, den sank inn i ham. Trengte gjennom huden hans.
- Jeg vet hvordan det høres ut, men... - Ja, det er som han sier.
- Den gled inn i huden hans og så... - Innenfra og ut.
Hva det enn var, så gikk den inn i huden hans og sprengte ham.
Det kan ha vært en slags mine eller innretning -
- men da den ble sprengt begynte de skyte fra et sted.
- Kanskje fra bygningen. - Ja, trolig.
Det er ikke så mange utsiktspunkt, så kanskje fra andre siden av jungelen.
Tvilsomt. Dårlig vinkel og altfor langt bort.
- Teknologi som går gjennom huden? - Ja.
- Det er umulig. - Det var akkurat hva som skjedde.
- Hva er planen, sjef? - Samme som tidligere.
Vi må finne ut hva som skjedde med flyet og SEAL-teamet.
Vi kaller inn flystøtte, så at kan bombe jungelen i filler.
Jeg også, Plant, men dette er alt vi har.
- Hva? - Vi skal ikke engang være her.
Vi er herfra om to timer når de henter oss.
- Dette er alt vi har. - Hvordan skal vi kunne slåss...
...hvis de kan treffe oss med noe så tungt fra den avstanden?
Det fins kanskje en blind flekk på andre siden av bygningen.
- Der farkosten krasjet. - Ja, en skjult vinkel.
Dette skal vi gjøre.
Vi skal ta oss til trelinjen der borte.
Og vi holder oss så nær jungelen som mulig, så lenge vi kan...
...til vi kan ta oss til andre siden av bygningen.
Og ingen flere dumme alarmer.
Vi har ikke råd til det. Jeg vil holde så mange av dere som mulig i live.
Men dere må gjøre det samme. Dere må være smarte.
Dere må dekke hverandre.
Og dere skyter for å drepe alt som ikke er vi.
La oss drepe jævlene. Ok?
- Brooks? - Ja, sir?
Sprengstoffet du så der borte.
Så det var kompakt, men kunne trenge inn i huden?
Hvem kan skaffe noe sånt?
- Mener du en ukjent alliert? - Til og med noen på andre siden.
Kontraktører, leiesoldater.
Så du har aldri sett maken eller hørt at det utvikles?
Da hadde jeg kjent til det. Få land kan utvikle noe sånt.
Hvilke land da?
Vi, Russland, Israel, Sør-Korea, Japan, India.
Kanskje Kina og Tyskland, men det er søkt.
- Hvis du ville gjettet? - Israel føles ulogisk...
...politisk og teknologisk. De driver med ballistikk, ikke nanoteknologi.
Hvis jeg må gjette ville jeg sagt Russland. De har kommet lengst -
- når det kommer til sammensatte sprengstoff.
Det kan være et ukjent bånd til Russland med teknologi som ikke skal finnes -
- midt i jungelen?
Det er mulig. Lite sannsynlig, men...
- Men det er vår eneste ledetråd? - Ja.
- Carter. Led oss. - Oppfattet.
- Hvordan går det? - Det er ok, sir.
Litt bedre nå som jeg har kunnet fokusere på noe annet.
Hør her...
Du er en viktig del av oppdraget, det vet du vel?
- Behold fokuset. Og ikke tenk på det. - Jeg skal gjøre mitt beste, sir.
- Hva har du i godteriposen der? - Fordeler fra techavdelingen, antar jeg.
- Noe jeg ikke har sett før? - Jeg trodde at du sett alt.
Ja.
Jeg har disse. Innebygd spektrum- analysator med infrarødt nattesyn.
Alt innebygd i et par briller. Jeg har sånt du ville likt også.
Lysgranater. Mobil rakettutløser. Sammensatte sprengstoff.
Hvis du trenger å lage bråk i dag, så fins det ressurser.
- Bra. Vi fortsetter. - Ja, sir.
Brooks. Øyne.
Hva ser du?
Det ser klart ut, sir.
Hvis de er der oppe, så er det her vår beste vinkel.
- De får ikke inn noen gode skudd derfra. - Jeg skal bare sjekke.
Ja, det var herfra nødanropet kom.
Fire kroppsmonitorer sloknet omtrent 90 meter fra området.
Den siste sloknet der borte ett minutt senere.
- Ok... - Ingen lik.
Ikke bare lik, men ingenting i det hele tatt.
Ser det ut som om en ildstrid fant sted her?
- Slett ikke. - Hva betyr det at de tar likene?
- Hvorfor skulle de rydde opp alt? - De vil kanskje ikke bli oppdaget.
Nei, det er noen som visste at vi kom. Det skremmer meg.
- Ja, meg også. - Vi tar det rolig. Ikke gå i klynge.
Spre dere og ta ikke opp noe som dere ikke kan ta med. Oppfattet?
Oppfattet.
Ok, vi rører på oss.
- Jeg liker ikke dette. - Holdt.
- Kom an. Det er bare graffiti. - Nei, det er ikke det lokale språket.
- Så de har kreative tags. Og? - Det kan være en advarsel.
Å sprenge Molloy var også det.
Sjef. Brooks vil avslutte oppdraget på grunn av noen skumle hieroglyfer.
- Brooks. Får du fram noe? - Jeg tror det.
Det fins merkelige, grønne energisignaturer overalt.
Det er en rar forstyrrelse som jeg aldri har sett før.
- Hva mener du? - Vent litt. Faen også.
- Hva ser du? - Blod. Masser av blod overalt.
De har tatt det bort, men jeg ser spor med UVA-lampen.
- Hvordan tar man bort blod fra jord? - Det er grønne energisymboler her...
...men jeg har aldri sett maken før. Jeg vet ikke hva det er.
- Stråling? - Nei, det blir ikke sånne spor.
Det er denne dritten.
- Hva er det for noe? - Jeg vet ikke, men det er samme dritt...
...som drepte Molloy og som fantes da Buckner ble hogget ned.
Når jeg ser det gjennom UVA-lyset er det samme grønne energiforstyrrelser.
Det ser ut som samme stein som spiddet fiendesoldaten.
Steiner? Snakker du om steiner? Hele jungelen er full av steiner.
- Vil du ha flere til samlingen? Her. - Vi holder øynene åpne.
Vi har fremdeles tid.
- Ok, det holder. - På tide å gå inn hardt, boss?
Absolutt. Vi tar oss inn gjennom den inngangen.
Sklaroff, vi trenger noen her nede. Dekk oss om de begynner å skyte...
- ...og ta dem ut raskt. - Med glede, sir.
Er vi ikke tilbake om to timer fortsetter du sørover...
- ...og møter helikoptret. - Sjef!
Det er en direkte ordre.
Sir, ja, sir.
Nå begynner det.
Gjør dere klare.
- Sikret! - Sikret!
Åpne den igjen. Vi trenger en fluktrute.
- Kontakt Sklaroff. Vi trenger en bakdør. - Sklaroff, hører du meg?
- Vi har blitt avskåret. Over. - Jeg aner ikke.
Jeg hørte dunk og siden var inngangen borte. Over.
Jeg blir beskutt! De er over alt!
- Ro deg ned. - Sklaroff, rapporter. Over.
Jeg gjentar, hva er posisjonen din? Over.
- Jeg hører ikke noe? - Nei, ingenting.
Drit i det. Tilbake.
- Slutt å skyte, Plant! - Carter, hvordan gikk det?
- Jeg overlever. - Rolig, får jeg se.
Den gikk rett gjennom. Du klarer deg. Kan du røre armen?
Ja. Ikke optimalt, men jeg kan bruke den.
Brooks, gi meg pannebåndet som forbinding.
- Brooks! - Ikke så smart.
- Jeg tenkte bare... - Hold kjeft!
Du klarte å skyte en av dine egne. Og du lager en masse bråk.
Den er likevel urokkelig.
- Mindre bråk, ok? - Ja.
- Sjef, kan vi skynde oss? - Jeg vet at du hater å bli innestengt.
Vi har fremdeles en utgang. Det enorme hullet på siden av bygningen.
Det er ok. Det er ok.
- Og fuglen som forårsaket det. - Ja, det har du rett i.
Hør. Planen har ikke forandret seg.
- Se etter feller. Oppfattet? - Ja.
Ok, hold hodet kaldt.
Faulk. Brooks. Gå den veien med Carter.
Finn Alvarez. Vi tar oss til høyre. Hvis du hører noe...
- ...så anroper du på radioen. Oppfattet?
Ok.
Det er noe som ikke stemmer. Vær på vakt og sjekk bak dere.
Det er større her enn det burde være.
Tenk på det, sersjant.
Han har rett.
Det rommet burde være på utsiden.
- Dette føles ikke riktig, boss. - Prøv å ikke tenke på det.
Dette stedet skremmer meg.
- Jo fortere vi drar, desto bedre. - Jeg er enig.
Jeg hater små rom. Jeg hater mørket og å være innestengt.
Dette stedet dekker alt.
Så tro meg når jeg sier... at ingen vil ut herfra mer enn jeg.
Men akkurat nå må vi fokusere på oppgaven vår.
- Rommet er sikret, over. - Oppfattet. Fortsett forsiktig. Over.
Vi fortsetter.
Fra grotte til grønn vegetasjon.
Dette er ikke normalt.
Sjef. Jeg liker ikke dette.
Du vet den...
...følelsen i brystet før helvete bryter løs?
Samme her.
- Hvordan ser det ut bak? - Sikret, sir.
Ingenting?
Da får vi finne det ut.
Faen også. Hva faen er dette?
Carter? Vi fant det.
Hva i helvete...
Jeg har aldri sett maken.
Team.
Vær klare.
Sveip gjennom området og tilbake.
Hvis du har noe, tilkall oss direkte. Over.
- Sjekk. Det hullet. - Ja.
Jeg så den veien tidligere, men...
Faen også. Vi kommer ikke gjennom der.
- Jeg var urolig for det. - Faen også!
Ok... Vi leter etter en annen utgang.
Det er stopp her.
Jeg tror at vi har funnet grunnen til at lampene er på, sir.
- Hva har du? - Jeg vet ikke riktig ennå.
- Ok, vi fortsetter å lete. - Ja, sir.
- Faulk, er du ok? - Ja, sir. Bare spent, antar jeg.
Vær klare. Over.
Ok, dere hørte Adrian. Vi sikrer det siste rommet og går tilbake.
Kan du gi oss et minutt, sersjant? Husker du de grønne energisignaturene?
- Ja, har du funnet flere? - Ja, men det er ikke alt.
Disse vibrerer. De virker helt nye eller er under produksjon.
Hva betyr det?
Faulk? Tilbake! Tilbake!
Sett deg ned. Faulk! Sett deg!
Hva er det med deg? Sett deg ned!
Faulk! Faulk! Vi må tilbake!
Sjef, hører dere? Over! - Faulk, sett deg ned!
Faulk! Faulk!
- Faulk! - Brooks, hun er død.
Helvete! Hun er død! Hun er død!
Hun er død! Helvete!
- Ok, vi drar. - Sersjant, du kan ikke dra fra henne!
Brooks, hun er død. Vi må dra. Kom nå.
Sjef. Faulk er nede. Vi forbereder oss for strid. Over.
Carter, vent. Carter?
- Carter? - Sjef!
Jeg tror det er Hobbs. Takk gode Gud. Hold ut, kamerat.
- Han har knapt puls. - Nei, nei, nei...
Er du ok? Er du fremdeles med oss? - Opp med deg, Plant.
Nei, dere må vekk herfra. De er ikke... Nei, de er ikke...
De er ikke mennesker. Du hører ikke på meg.
- Redd dere selv! Flykt! - Ta det rolig.
- Nei... - Hva mente han med det?
- Jeg vet ikke. - Er de ikke menneskelige?
Vi drar.
Skjerp deg, Brooks. Ok?
Vi må fortsette.
- Ser du noe? - Nei, sir. Ingenting.
- Vi går tilbake samme vei. - Oppfattet.
Og møter de andre.
- Hold deg nær meg. - Oppfattet.
- Jeg vil ikke... - Sersjant? Sersjant?
Jeg vil ikke at noe...
- ...skal skje... - Carter! Carter!
Farkosten er omtrent 12 til 15 meter høy. Dobbelt så bredt vingespenn.
Skroget er riktig tykt. Minst en halv meter.
- Hvordan kan den engang fly? - Sjef!
- Brooks! - De angrep oss!
Sersjant Carter og Faulk er døde. Radiosignalet ble forvrengt.
- Hvor er Faulk? - Jeg er lei for det, Alvarez.
- Det er for sent. Jeg prøvde å hjelpe. - Hvem var det?
Fiendetropper. Svarte rustninger og skuddsikre vester.
Jeg prøvde å skyte på kloss hold, men det skjedde ingenting.
- Det er dem! - Identifiser dere!
Søk dekning! Beveg dere!
De omringer oss!
- Endelig. - Brooks.
Du skalv, Brooks.
- Ja da. - Er dette det du så?
- Ja, sir. Det er dem. - Ok.
- Følg farkosten! - Det kan være et bakhold!
- Følg farkosten! - Sjef, du kan ikke mene alvor!
- Framover! - Ikke Buckner, men denne tingen?
Beveg dere!
Sikret.
Klar? På tre. Én, to, tre.
Vi har et par minutter, så skynd dere. Vi vet ikke hva de planlegger der ute.
- Eller her inne. - Det kan du banne på.
Vi sjekker etter flere før de overrasker oss.
Hvilke rustninger de enn har, så har jeg aldri sett eller hørt maken før.
- Og du, Brooks? Du er jo tech-fyren. - En rustning som ikke får en skramme?
Det eksisterer ikke. Jeg så dere skyte på den med et .50-kalibers våpen, sjef.
Med stoff kan man kanskje later som om, men dette er, jeg mener...
Forsiktig.
Har du noen informasjon om opprørere med tilgang til sånn teknologi?
Nei, ingenting.
Vi må finne ut hva det er. Alvarez.
Hjelp meg.
Helvete!
- Det er... - Den er ikke menneskelig.
Og ikke farkosten heller.
Og ikke rustningen eller våpnene heller. Team, vi hadde ingen anelse om -
- hvor viktig dette oppdraget var.
- Brooks, dokumenter dette. - Ok.
Hva er sen smørjen i ansiktet som ser ut som metall?
Kybernetiske komponenter. Ser du trådene som går ned i rustningen?
Det virker som om de har forsterket seg selv eller har blitt forsterket.
- De gjorde det mot seg selv. - Det forsterker kanskje deres sanser.
- Det er en gjetning. - En gjetning?
Det var ikke det du sa da du ba oss gå inn i romskipet.
- Plant. - Nei, jeg er lei av denne dritten!
Hvorfor bestemmer han? Hvorfor stoler du mer på ham enn på meg eller Alvarez?
Hvis han ikke fått til et lykkeskudd hadde den tingen fremdeles skutt på oss.
Hvordan vet vi om den er død?
- Japp. Død. - Takk, mamma.
Ok, vi må lete gjennom resten av farkosten.
Foran på farkosten har er en rampe som gjorde at vi kom inn.
Skroget er vagt belyst.
Det virker som en krigsfarkost av noe slag...
...der det fantes fiender.
Fienden bærer svart rustning. Kanskje av samme materiale som farkosten.
Kuler biter ikke i på den.
Fienden er av utenomjordisk herkomst liksom resten av farkosten.
Våpnene er mye mer avansert noe vi sett tidligere.
Små, kuleformede sprengladninger.
Våpnene kan avfyre energiammunisjon og prosjektil-blad.
- Og det er nok bare toppen av isfjellet. - Jeg skal være ærlig, sjef.
Jeg er livredd.
Vi burde ikke ha kommet hit. Det har bare resultert i mange drepte.
- Sjef? - Ja.
Jeg sjekker varme-og energispektrumet på skipet og jeg ser det samme -
- på dette skipet som vi ovenpå.
Det er overalt. Det er så tett at jeg ikke ser noe.
Så du mener at energien eller strålingen kommer fra denne tingen?
Ja, det virker sånn. Kanskje om bord på denne farkosten.
Spektrumet sier hvor de er, men...
Han har store øyne.
Jeg hadde også hatt hjelm om jeg var så stygg.
- Plager ikke tentaklene deg? - Nei, jeg har vært på skumle dater.
Så vi fant farkosten og er om bord på den.
- Si at du har en plan, sjef. - Den eneste planen akkurat nå...
...er å utforske resten av farkosten og se om det fins noe brukbart.
- Sjef. Jeg ser noe vi kan bruke. - Nei, Plant. Husker du hva som skjedde...
- ...når vi tok opp noe sist? - Det er bare et alternativ.
- Ærlig talt har vi ikke så mange. - Jeg vil ikke innrømme det...
- ...men Plant har rett. - Nei, absolutt ikke.
Selv om vi er flere, har de mer avanserte våpen.
Og ja, vi er fanget på et romskip med hvem vet hvordan mange andre i nærheten.
- Og vi vet ikke engang om vi kommer ut. - Se, Alvarez har oppfattet det.
- Takk igjen, Brooksie. - Plant, det holder.
Alle roer seg.
Hør her. Vi må se gjennom resten av farkosten, ok?
Og vi holder sammen hele tiden. Hold utkikk etter alt som kan få oss...
- ...herfra helskinnet. - Sjef, vi trenger det der våpenet.
- Nei, absolutt ikke. - Alt for å få en fordel, hva?
Ja, vanligvis, men tenk på omstendighetene.
Sist en av oss tok opp et av deres våpen eksploderte han.
Desperate tiltak, sjef. Det var du som lærte oss det.
Alvarez. Jeg lærte dere også å være smarte.
Sjef, det er smart i det minste å forsøke.
Vi rører ikke noe om det ikke er absolutt nødvendig.
- Alvarez, er du med meg? - Skyte svina med deres egne våpen?
- Det er en god ide. - Absolutt ikke.
Alvarez, ikke rør...
- Herregud! Det veier et tonn. - Alvarez, legg det ned.
- Jeg skal bare avfyre en runde i bakken. - Alvarez, legg det ned.
- Nei. - Alvarez, jeg dekker deg.
- Plant, du har ikke... - Blås i ham, Alvarez. Skyt.
Hva i... Plant!
Alvarez!
Faen også!
Helvete.
Du gjorde dette! Du gjorde dette!
- Din jævel! - Sjef, rolig. Vi må dra herfra!
Kom an!
Beveg dere!
- Hold sammen, gangen kollapser! - Sikret!
Sikret!
Sjef?
Sjef! Sjef! Plant!
- Brooks? Hvor faen er Brooks? - Jeg så ham rett bak meg.
Jeg så ingen mellom oss. Idioten må ha gått feil.
Brooks, svar om du hører oss.
Det er bare vi to mot dem nå. Og Brooks. Tre om vi regner med ham.
Brooks, hører du oss? Over.
Faen! Faen også!
Det var derfor de krasjet.
Fottrinn.
Stille. Han kommer.
- Det er meg! Plant, det er meg! - Jøss! Jeg skjøt nesten ansiktet av deg.
- Sjef, du må se dette. - Plant, døren.
Jeg tror ikke det er en soldat. Han ser ut som en ingeniør eller noe.
Alt tyder på at de krasjet her. Det var noe feil med panelene.
Se. En hvit og en rød luke. Jeg vet ikke hva den hvite betyr.
Kanskje destinasjonen, men jeg er sikker på at den røde er Melkeveien.
- Det virker sånn og her krasjet de. - Er du sikker?
Helt feil hold. Jeg er helt sikker.
Uansett.... De kom kanskje ikke for å slåss eller noe annet illevarslende.
Og alle amerikanske soldater de slaktet? Det vil jeg kalle illevarslende.
- Og det er noe annet jeg må vise dere. - Brooks, vi har ikke hele dagen.
Jeg kastet en lysgranat i bygningen. Eneste gangen de stoppet opp.
Hva er den eneste konstanten i farkosten og bygningen?
At det er mørkt. De har sammensatte øyne. De ser ikke noe.
Jeg dro av et lyn på den uten hjelm og han rygget tilbake.
Da kan vi bruke dem for å desorientere dem.
Vi kanskje kan omringe dem og utløse lysgranatene -
- og utløse en ny hver gang de kommer seg.
Og det er problemet, Plant. Vi må komme nær og finne luker i drakten...
- ...og da må vi angripe dem. - Lysgranater?
Vi trenger ekte granater, ikke lysgranater.
På den siste stedet fant jeg deres bomber. Kulene som drepte Malloy.
- Det er det jeg snakker om. - Ok, vi får nok bare en sjanse...
...så vi må lykkes.
Det var en ære og et privilegium å få tjenestegjøre med dere begge.
- Jeg liker ikke dette. - Det er planen, Plant.
Hvorfor? Fordi han sier det? Jeg vil ikke følge planen.
Fullt angrep er det som gjelder.
Helikoptret kommer om et kvarter.
Vi må røre på oss.
Plant!
- Plant! - Faen også! Øynene!
Øynene!
- Det virker, kaptein. - Hva gjør du?
Brooks, stikk derfra! Brooks!
Brooks!
Stikk av!
Faen også!
Skynd deg! Kom an!
Vi må røre på oss!
Sjef? Sjef!
Nei, kom an!
Hva er det, sjef? Er du truffet?
- Faen også. Helvete! - Vær rolig.
- Sir, du er... - Jeg vet det.
- Det er ille. - Ok, jeg skal finne en bandasje.
Det er for sent. Det nytter ikke.
Når de jævlene... kommer fram igjen kaster jeg meg fram og gir deg tid.
- Om noen kan klare seg, så er det du. - Jeg har en plan, men den er søkt.
- Iblant er det de beste, Brooks. - La meg kjempe med deg, sir.
- Nervene mine er bra nå, jeg lover. - Det vil ikke redde deg, Brooks.
Hør. Du kommer til å klare deg, ok? Og jeg skal gi deg tid.
Når du tar deg tilbake til basen, skal du gi dem dette.
Brooks.
Når du er tilbake på basen så gir du dem dette sammen med bildene dine.
- Gi dem det, ok? Stikk nå. - Men du skal ikke...
Lov meg en stor avslutning, oberstløytnant.
Stikk!
Det kan du banne på. Det kan du banne på.
Kom an, din jævel!
Kom an, tispe!
Din jævel!
Helvete!
Faen, du puster visst ikke.
Akkurat som du sa, sjef. Med full kraft.
Dere krasjet her. Jeg visste at dere hadde gjort det.
Vi skjøt mot dere først, men dere prøvde bare reparere farkosten.
Og jeg så varselsignalene der ute. Jeg ga blaffen i dem.
Men du drepte alle soldatene. Du drepte sjefen min.
Vår første enhet og siden oss. Dere trodde at vi bare ville slåss.
Da er det bare vi to igjen, så enten slåss vi eller tar en våpenhvile.
Jeg har ikke noe å slåss med. Og jeg klarer det likevel ikke.
Lykke til.
Jeg er her! Jeg er her!
Jeg er her...
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com